Fortæl mig om din morgen.
Tag det fra begyndelsen.
Jeg vågnede.
Hvordan sov du?
Jeg sov ikke. Jeg sover ikke.
Du sagde lige, at du vågnede.
Jeg holdt op med at ligge ned.
Alene?
Ja, naturligvis.
Jeg tænkte på Rosie, din datter.
- Hun er hos venner. - Hvorfor det?
Jeg klarer det ikke altid lige godt.
Og... i aftes var ikke god.
- Det er forståeligt. - Hvorfor er det forståeligt?
Hvorfor skal alt være forståeligt?
Kan ikke nogle ting ikke bare være uantagelige, og så siger vi det?
Jeg mente bare, at det er i orden.
Jeg svigter min datter. Hvordan er det i orden?
- Du har lige mistet din kone. - Rosie har mistet sin mor.
Du stiller urimeligt høje krav til dig selv.
Nej, jeg formår det ikke.
Har du ingen at snakke med eller betro dig til?
Nej.
Jeg skal hente Rosie i eftermiddag efter psykologen.
Jeg har en ny, som jeg skal møde.
- Vil du fortælle hende om mig? - Nej.
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg ikke kan.
- Hvorfor ikke? - Fordi... Hun tror, du er død.
Husk nu, John. Det er vigtigt.
Jeg er død.
For din egen skyld og for Rosies.
Det er ikke ægte. Jeg er død.
John, kig på mig!
Jeg er her ikke. Du ved du godt, ikke?
Vi ses senere.
Er der noget, du ikke fortæller mig?
Nej.
- Hvad kigger du på? - Ingenting.
- Du kigger hen over min venstre skulder. - Nej, jeg kiggede vel bare væk.
Det er en forskel på at se væk og at se på.
- Jeg bemærker den slags. - Ja.
- Jeg minder dig om din ven. - Det er ikke nødvendigvis positivt.
- Har du snakket med Sherlock Holmes? - Jeg har ikke engang set ham.
Han har lukket sig inde. Gud ved, hvad han laver.
- Klandrer du ham? - Nej, jeg tænker ikke på ham.
- Har han prøvet at komme i kontakt? - Nej.
Hvordan kan du vide dig sikker?
Hvis Sherlock Holmes vil i kontakt, undgår det ikke ens opmærksomhed.
Jaså... Vil du introducere mig?
FORRETNINGSMAND/FILANTROP
Godaften.
Mr Smith. De venter på Dem.
- Nu, tak. - Hent dem ind.
Det er vanskeligt at have så gode venner.
Venner er folk, man gerne vil dele med.
Venner og familie.
Hvad er det værste, man kan gøre mod sine allerbedste venner?
Har du noget på hjerte?
Ja, Ivan. Så afgjort.
Uanset hvad du siger, vil det ikke forlade dette lokale. Det kan vi alle borge for.
Hvad er så det værste, man kan gøre?
Fortælle dem ens dystreste hemmelighed.
Hvis man fortæller det, og de helst havde undværet de oplysninger, -
- så kan man ikke tage det i sig igen. Man kan ikke gøre det usagt.
Når først man har åbnet sit hjerte, kan man ikke lukke det igen.
Jeg tager pis på jer!
Selvfølgelig kan man det.
Vær søde at smøge højre ærme op. Kom nu.
Det er bare en forholdsregel.
Jeg forstår ikke. Hvad er det?
- Det er TD 12. Det er vores. - Jeres?
Vi fremstiller TD 12. Min virksomhed.
Det sælges til tandlæger og sygehuse til mindre indgreb. Det påvirker...
- ...hukommelsen. - Hukommelsen, ja!
Jeg er dig tak skyldig, Ivan, for tilladelsen til at bruge det.
Nu vidste jeg jo ikke, hvem du ville bruge det på.
- Spurgte du ikke? - Er I klar?
- Nej. - Vær søde at smøge ærmerne op.
Det er forrykt.
Jeg ønsker blot, kære Faith, at lette mit hjerte -
- uden at belaste jer med det.
Det, jeg skal fortælle, vil forfærde jer, men så vil I glemme det.
Civilisationen har alle dage sat sin lid til en vis grad af selvvalgt uvidenhed.
Droppet vil sørge for, at I får den nøjagtige mængde af stoffet ind.
Intet, der sker nu, vil slå rødder i mere end et par minutter.
Jeg er bange for, -
- at nogle af jeres hidtidige minder også kan blive -
- forvanskede.
Jeg vil dele noget med jer.
Noget personligt og betydende for mig.
Jeg føler trang til at tilstå, -
- mens I vil føle behov for at glemme.
Når dette er overstået, kan I frit gå herfra uden bekymringer.
Før I vender tilbage til verden udenfor, vil I ikke huske noget af det, I har hørt.
- Lykkelig uvidenhed? - Hvad er der i vejen med lykke?
Nogle af jer kender hinanden, andre ikke.
I skal vide, at en af jer bestrider en høj stilling inden for politiet.
En af jer tilhører dommerstanden.
En af jer sidder i bestyrelsen i et fremstående radio- og tv-selskab.
To af jer arbejder for mig, og en af jer er naturligvis min henrivende datter.
Faith.
Jeg har behov for, at netop I skal lytte til mig.
Jeg har tjent millioner.
Til mig selv, til jer omkring bordet, til millioner, jeg aldrig har mødt.
Visse almennyttige organisationer ville ikke eksistere uden mig.
Hvis livet er et regnskab, så har jeg overskud på kontoen.
Der er opstået en situation, der skal tages hånd om.
Jeg har et problem, og der findes kun en udvej.
Hvad er det?
Det piner mig at sige...
Jeg må dræbe nogen.
JEG MÅ DRÆBE NOGEN
Hvem?
Havde vi et møde? Var der et møde?
...må dræbe nogen.
Faith.
- Min søde pige... - Jeg kan ikke huske det.
Jeg kan ikke huske, hvem du ville dræbe.
Om bare fem minutter vil du ikke huske, hvorfor du græd.
De andre har det fint. De er smuttet ned til pubben.
Jeg giver!
Faith dog...
Skal jeg ikke tage det? Det vil bare volde dig kvaler.
For tre år siden fortalte min far, at han agtede at dræbe nogen.
Et ord, mr Holmes. Det ændrede mit liv for stedse.
Blot et ord.
Hvilket ord?
- Et navn. - Hvilket navn?
Jeg mindes det ikke.
Jeg mindes ikke, hvem han ville dræbe, og jeg ved ikke, om han fuldbyrdede det.
Du bruner dig ikke eller affarver håret regelmæssigt. Har du givet op?
Leder du aldrig i spejlet efter en anden?
Nej. Ejer du en amerikansk bil? Nej, en med rattet på venstre side.
- Nej, hvorfor spørger du? - Jeg lagde nok bare mærke til noget.
NOGET
Har du det godt?
Nej, du ejer ikke en bil. Du bor alene uden kontakt til nogen.
- Hvordan ved du det? - Det er åbenbart. Du gør alt for at spare.
Se bare dit lille køkken. Ærgerligt som ivrig kok.
- Jeg forstår ikke. - Vent, hvorfor kiggede jeg ud af vinduet?
Jeg må have haft en grund. Det kommer nok.
Du flyttede til noget mindre, da du sagde dit job op.
Eller da du afsluttede dit forhold.
- Det kan ikke du vide. - Jo.
Al nærhed var ude af billedet, ikke? I en rum tid endda.
Se, åbenlyst.
- Det kan du ikke tyde ud fra et ark papir. - Det gjorde jeg ellers lige.
- Hvordan? - Jeg ved det ikke. Det sker bare.
Det er som en refleks.
FUGTIG
Frakke.
- Jeg har ingen frakke. - Det så jeg. Hvorfor mon?
- Hvem taler du med? - Fis af.
- Hvad synes du? Om min sag. - Den er alt for omsonst for mig.
Gå til politiet. De er glimrende, hvad angår indviklede sager.
Sig, at jeg sendte dig. Godaften.
Jeg beder dig. Jeg har ingen andre at ty til.
Jeg har travlt. Jeg skal drikke en kop te.
Er "kop te" kode for noget?
- Det er en kop te. - For måske ville du foretrække -
- kaffe.
Du er mit sidste håb.
Det var da uheldigt. Godnat og gå din vej.
- Hvad er uheldigt? - Klap i! Det minder mig om, at du findes.
- Selv er jeg kongenitalt uheldig. - Håndtaske!
Det er ikke sjofelt. "Kongenital" betyder...
Håndtasken!
Stands! Vent!
Dit liv er ikke dit eget. Hold hænderne fra det!
- Hænderne fra det! - Undskyld? Hvad snakker du om?
- Din nederdel. - Nederdel?
Kanten! Det var det, jeg så. Jeg prøver at indhente min hjerne.
Mærkerne. De kommer af, at nederdelen sidder fast bildøren.
- Men de er på passagersiden. - Jeg tog en taxa.
Der står ingen taxa og venter. Det var det, jeg tjekkede fra vinduet.
Du nåede til yderdøren uden at ringe efter en. Og se dig!
Du gik ud uden frakke på i det vejr? Det behøver ikke betyde noget...
Men vinklen på arrene på din venstre underarm, og ærmet du hiver i...
- Dem så du aldrig. - Nej. Tak, fordi du bekræftede teorien.
Behøver jeg påvise, at vinklen stemmer overens med selvskade?
- Nej. - Behold du dine ar.
Jeg vil se din håndtaske.
- Hvorfor? - Den er for tung.
Jeg var dit sidste håb, og nu går du uden nogen plan for at komme hjem -
- med en pistol.
- Pomfritter! - Pomfritter?
Du er på randen til selvmord. Du må godt unde dig selv pomfritter.
Sherlock? Er du på vej ud?
Jeg kan godt huske vejen. Derigennem, ikke?
- Du er i en elendig forfatning! - Jeg har en ven med, så...
- Hvilken ven? - Hej hej!
Kom så.
Jeg hedder Culverton Smith, og jeg stemmer på...
- Jeg talte med premierministeren. - Beklager, mr Holmes.
Det gælder Deres bror. Han har forladt sin lejlighed.
Stod den i brand?
Selv når jeg er på farten, holder jeg af god mad.
Ser du sammenfoldningen?
De første par måneder skjulte du den i en bog.
Bøgerne må have stået tæt efter den skarpe kant at dømme.
Du skjulte den for én under samme tag, hvor privatliv ikke var en selvfølge.
Slutning: Et forhold. Men ikke længere. Papiret har et mærke efter en tegnestift.
De sidste måneder har det hængt på en væg, så forholdet er slut.
Papiret er blevet udsat for damp og maddufte, så det hang nok i køkkenet.
Mange krydderier. Du overvejer selvmord, er alene og mangler penge, -
- men du laver mad for at imponere, så du er ivrig.
Køkkenet er det mest offentlige rum i ethvert hus.
Enhver gæst kunne finde på at spørge, så jeg antager, at du ikke får nogen.
Du har isoleret dig.
- Utroligt. - Nej, nej.
Jeg snakkede om pomfritterne.
Lad os gå en tur.
MYCROFT RINGER
- Du burde tage den. - Det er Mycroft.
- Måske drejer det sig om Sherlock. - Selvfølgelig.
Hvorfra vidste du, at køkkenet var lille?
Papiret er falmet således, at vinduet må være østvendt.
Køkkenopslagstavler...
Vi placerer dem instinktivt i øjenhøjde, hvor der er naturligt lys.
Solen har kun ramt de nederste to tredjedele, -
- men linjen er lige, så vi ved dermed, at papiret vender mod vinduet.
Men fordi den øverste del ikke er falmet, -
- ved vi, at solen skinner ind i en stejl vinkel.
Hvis sollyset kom ind, selv når solen stod lavt på himlen, -
- ville papiret være falmet fra top til bund.
Men det sker kun, når solen står højest på himlen, så jeg satser på, -
- at du bor på en smal gade i stueetagen.
Hvis sollys rammer væggen i øjenhøjde over for vinduet, hvad ved vi så?
Rummet er lille.
- Storebror holder øje. - Bogstavelig talt.
Vi har styr på det. Du havde ikke behøvet at komme.
- Jeg talte med premierministeren. - Jeg forstår.
Hvad laver han? Vandrer han rundt på må og få?
Hun døde, Mycroft. Han er nok stadig i chok.
Alle dør. Det er det eneste, der med rimelighed kan forventes af mennesker.
- Hvorfor kommer det bag på folk? - Du virker gnaven.
- Kommer sikkerhedsvagterne nu igen? - Jeg har undskyldt indstændigt for det.
- Du har ikke gjort det godt igen. - Hvordan skal jeg det?
- Sex. - Hvad?
Sex. Hvordan vidste du, at jeg ikke fik noget?
Blodet. Det stammer fra den første nat. Se på pennestrøgene.
Du opdagede, at smerte stimulerede erindringen, så du prøvede det igen.
Jeg er ingen ekspert, men da din elsker ikke opdagede det stigende antal ar, -
- var intimiteten nok ophørt.
Hvordan ved du, at han ikke bemærkede det?
Fordi han havde gjort noget. Er det ikke det, som folk gør?
- Interessant. Din tankegang. - Uovertruffet?
- Sødt. Jeg er ikke sød. Jeg er høj.
- Denne vej. - Vi kom derfra.
- Det er planen. - Hvilken plan?
- Hvad er der? - Jeg sporer hans rute på kortet.
END OG HOP
- Er han sammen med nogen? - Det ved jeg ikke. Vi sporer hans mobil.
Ring ikke ind, vi ringer...
Jeg prøver at sove. Hold op med at ringe.
Sherlock har forladt huset for første gang i ugevis. Jeg sporer ham.
Kært, hvordan du misbruger statens teknologi. Må jeg gå i seng nu?
Sherlock kan udgøre en reel trussel uanset mit søskendeforhold til ham.
Ikke sidste gang og ej heller -
- med Sherlock.
Hvad for noget?
Ring, hvis han tager kontakt til dig. Tak.
Taler du stadig med Sherrinford?
- Jeg får jævnlige opdateringer. - Og?
Sherrinford er i sikre hænder.
- Skal vi gå hele natten? - Muligvis.
Det er et langt ord.
- Hvad? - "Nossefår."
Culverton Smith, alt det velgørende arbejde... Hvad gavner det dig?
Vi må passe på ikke at brænde vore broer.
Ved du, hvorfor jeg tager din sag? På grund af dit umulige udsagn.
Du sagde, at et ord ændrede dit liv.
Ja. Navnet på vedkommende, som min far vil slå ihjel.
- Det er det umulige. - Hvad?
Navne består ikke af et ord. Det er altid mindst to.
Sherlock Holmes. Faith Smith. Sankt Nicolaus. Winston Churchill.
Napoleon Bonaparte. Der er Napoleon nok.
- Elvis? - Vi kan udelukke begge som mål.
Så tog jeg fejl. Det kan ikke have været et ord.
Du husker tydeligt, at dit liv blev ændret på grund af et ord. Det tror jeg på.
Hvordan kan ordet være et navn, der vendte op og ned på alt.
- Hvordan? - Det aner jeg ikke. Endnu.
Men jeg arbejder ikke gratis.
- Tager du imod kontanter? - Ikke kontanter, nej.
"At tage sit eget liv." Pudsigt udtryk. Hvem tager man det fra?
Når det slut, er det ikke dig, der vil savne det.
LONDON AKVARIUM
Ens egen død er noget, der rammer alle andre.
Dit liv er ikke dit eget. Hold hænderne fra det.
Du er ikke, som jeg forventede...
- Hvad er jeg? - Flinkere.
- End hvem? - Enhver anden.
Min lille mester Der finder mig
Undskyld, jeg...
Faith? Faith!
Et ord ændrede dit liv. Et navn består ikke af et ord.
Hvis du kiggede forbi og ledte efter ham...
Han ville foretrække enhver anden end dig.
- Du er ikke, som jeg forventede. - Hvad er jeg?
- Flinkere. - End hvem?
- Enhver anden. - Tro ikke, at en anden vil redde ham.
- Der er ingen. - Ingen anden.
Der er opstået en situation, der skal tages hånd om.
Der findes kun en udvej.
Hvad er det?
Jeg må dræbe nogen.
- Hvem? - Hvem?
Enhver.
Selvfølgelig! Det er ikke én person. Han vil dræbe hvem som helst.
Han er en seriemorder!
- Enhver! - Det kan godt være.
- Enhver! - Hvorfor ikke?
Hvorfor skulle han ikke være det?
Du der!
- Hvem som helst! - Hvad har du gang i?
- Enhver! - Ved du, hvor du er? Er du fuld?
- Shezza! - Hvad laver du her?
Hvad lavede du midt på vejen?
- Du burde være på Baker Street. - Det er jeg. Ligesom dig.
De fandt din adresse og kørte dig hjem.
Du har taget for meget.
Og det kommer fra mig.
Dræb!
Sherlock!
LUKKET
- Enhver. - Enhver.
De er altid fattige, ensomme og sære.
Det er bare dem, vi fanger...
- Hvem fanger vi? - Seriemordere.
Men hvad hvis man er rig, mægtig og uundværlig...
Enhver!
Hvad hvis man er lystmorder og samtidig har de økonomiske midler?
TRE UGER SENERE
Jaså... Vil du introducere mig?
- Du der, stands! - Mrs Hudson...
- Ved De, hvor hurtigt De kørte? - Nej, jeg talte jo i telefon.
- Det er til Dem. Det er regeringen. - Hvad?
- Hvad sker der? - Hallo.
Jeg hedder Mycroft Holmes, og jeg ringer fra statsministeriet...
- Hvad sker der? - Det er Sherlock!
Du aner ikke, hvad jeg har måttet udstå.
Du godeste...
- Vent! - Jeg skrider. Han har mistet forstanden.
- Hvor er den? - Han er gak!
Endnu engang til brechen, kære venner, igen!
Eller lad muren lukke med lig af engelskmænd!
Skær tænder nu, spil næseborret ud!
Hold åndedrættet hårdt tilbage, væk livsånderne til deres fulde højde!
Fremad, Englands bedste mænd, I børn af fædre, der i kamp stod prøve!
Og I, I gæve menigmænd, -
- hvis lemmer voksed' i England, vis os, hvad kraft der bor i jeres fødejord!
Jeg tror det! For ingen af jer er så lav eller ringe, -
- at jo hans øje har en ædel glans.
Jeg ser jer stå som mynder i et kobbel, på spring til jagten!
DU VIL IKKE TRO, HVAD JEG SLIPPER AF STED MED!
Nu er vildtet rejst.
CULVERTONS DRABSLISTE
Hallo.
Må jeg bede om en kop te?
- Ringede du til politiet? - Nej da, jeg er ikke et skvat.
Disse billeder er af ham manden fra fjernsynet. De er overalt.
Disse billeder! Kan du også se dem? Godt.
Culverton Smith. Det er relevant, fra i morges.
Han har beskyldt Smith for at være seriemorder.
Sherlock på Twitter. Han er blevet skør.
Du skal ikke spøge om det. Jeg var dødsens angst.
En kop te!
Hvad fejler du? Oplever du et jordskælv?
- Du må hjælpe ham, John. - Nej.
- Han har brug for dig! - En anden! Ikke mig, ikke nu.
Hør efter for en gangs skyld. Mary er død, og du er sønderknust.
Men hvis Sherlock Holmes dør, hvem har du så?
Jeg kan love dig noget, John Watson. Du har ikke mig!
Har du talt med Mycroft? Molly?
De er ikke vigtige. Det er du.
Vil du ikke bare se ham, John? Undersøg ham som læge.
Jeg ved, du ville skifte mening.
Ja, måske. Hvis lejligheden byder sig.
- Lover du? - Hvis jeg er i nabolaget.
- Lover du? - Jeg lover det.
Nå? Værsgo. Undersøg ham!
Godt så, giv mig dine håndjern.
Du har et par i grøntsagsskuffen. Jeg har lånt dem et par gange.
Du er ikke mit første narkovrag, Sherlock.
Kvindemennesket er jo gal. Jeg bad om en kop te!
- Hvem bar ham? - Gutterne fra cafeen.
- De tabte mig to gange! - Ved du hvorfor?
- Fordi de kender dig. - Hvem er det?
- Jeg er imod nye mennesker. - Undskyld mig et øjeblik.
- Min psykolog. - Sejt! Kan man få en fast tid?
- Hvis bil er det? - Min.
- Hvordan er det din? - Du milde himmel!
Jeg er enke efter en pusher med ejendomme i London og for sidste gang:
Jeg er ikke jeres husholderske!
Jeg besvarede din telefon, mens du var optaget.
- Jeg tror, du bør tage den. - Hallo?
- Er det dr. John Watson? - Ja, hvem er det?
- Culverton Smith. Du kender nok til mig. - Jo...
Et nyt glas vand. Dette er beskidt.
Jeg er opmærksom på morgenens hændelser.
Ja, han var nok hylende morsom. Sagde du, at vi alle skal mødes?
Du, jeg og mr Holmes. Jeg har sendt en vogn. Holmes gav mig adressen.
Han kan ikke have givet dig adressen hertil...
Når De er klar.
- Hvornår gav Sherlock dig adressen? - For to uger siden.
- Hvordan vidste du, hvor jeg var? - Fra Sherlock.
Han er ikke så udtilbens, når man truer ham.
Hvordan vidste du det?
Jeg besluttede at skifte psykolog i mandags og valgte hende tirsdag.
Onsdag morgen bestilte jeg timen, og i dag er det fredag.
To uger før du blev bortført, og en uge før jeg tænkte på at komme her, -
- vidste du, hvor du skulle hentes til en frokostaftale?
Jeg forudså mine bekendtes reaktioner på min adfærd. Er det ikke alle forundt?
- Hvordan? - På nær bagagerummet. Det var ondt.
Han higer efter at sige hvordan. Jeg vil vide hvorfor.
Fordi mrs Hudson har ret. Jeg brænder ud.
Jeg er på bunden og falder stadig, og jeg kommer aldrig på fode igen.
Du må forstå, at alting stadig er i skønneste orden heroppe.
Når jeg siger, at han er det mest afskyelige menneske, jeg kender til, -
- og at dette uhyre må og skal fældes, så husk på, hvor du står, -
- for du står nøjagtig, hvor jeg forudså for to uger siden.
Jeg er helt til rotterne, men jeg tager ikke fejl. Ikke om ham.
Hvad har det med mig at gøre?
Det bæst, det forkastelige udyr -
- er legemliggørelsen af menneskelig ondskab.
Hvis jeg sætter en stopper for ham, vil mit liv ikke være forgæves.
Kig på mig!
Jeg magter det ikke. Ikke nu.
Ikke alene.
- De virker ægte. - Hvorfor skulle jeg lyve?
Du er en løgner! Du lyver altid.
Meget kan man sige, men jeg er ingen simulant!
- Du spillede død i to år! - Bortset fra det.
Jeg må vide, hvilken forfatning du er i. Jeg har brug for en anden vurdering.
Slap af. To vurderinger ville få dig til at miste balancen.
Jeg har brug for en, der evner at gennemskue dit vås.
- Hvem? - Den sidste, der ville falde dig ind.
Du skal undersøges af Molly Hooper. Hører du? Jeg sagde Molly Hooper.
- Du vil ikke bryde dig om det her. - Hvad?
Hej...
Undskyld, Sherlock bad mig komme.
- For to uger siden? - Godt og vel.
- Hvis du vil vide, hvordan jeg spår... - Nej!
Ambulancen står klar, og Molly kan undersøge mig på vejen. Er du klar?
Sig til, når jeg skal hoste. Har du min frakke?
Jeg vidste ikke, at du ville være her. Jeg aner ikke, hvad der sker.
- Sherlock er på stoffer igen. - Du milde...
- Er du sikker? - Det er Sherlock, så nej.
Tag et kig på ham.
Bør Molly forestå lægeundersøgelser? Hun arbejder normalt med lig.
- Det må hæmme kvaliteten. - Det ved jeg ikke. Jeg ved ingenting.
Mrs Hudson, du formår som altid at forbløffe.
Du må stramme dig an, John. Spillet er i gang.
- Jeg vil gøre mit bedste. - Hvis du mangler noget, må du spørge.
Tak skal du have.
Må jeg låne din bil fra tid til anden?
- Nej. - Okay.
Han vidste, du ville få en ny psykolog, fordi du måtte ændre alt.
Sådan er du bare.
Tak.
Weekenden er forbeholdt Rosie, så psykologen var i arbejdstiden.
Som det fæ du er, skjuler du det for dine kolleger, -
- så du er begrænset til frokostpausen med en i nærheden.
Du fandt fire mænd og en kvinde, -
- og du gad ikke lytte til flere mænd docere om verden.
Han fandt den første tid hos en kvindelig psykolog i cykelafstand. Han kender dig.
- Nej, han gør ej. - Du argumenterer mod dig selv.
- Er De klar? - Ja, det er jeg.
- Han er klog, men ikke et monster. - Jo, han er.
Fint, det er han. Men han er vores monster.
Jeg er morder.
EN ORIGINAL SERIE FRA ROWBANK PREMIERE 8. MARTS
I ved, jeg er morder.
Men vidste I, at jeg er...
Tak! Var det et af lysene?
Var det min skyld? Er jeg for god?
Han er her.
- Hvordan ser det ud? - Stort set fint.
Jeg har set raskere lig.
Du arbejder med drabsofre, og de er ret unge.
- Ikke sjovt. - Lidt.
Hvis du fortsætter på den kurs, har du kun uger tilbage at leve i.
- Ja, uger. Lad os ikke overdrive. - Det er ikke for sjov!
- Du virker stresset. - Fordi du er døende.
Stress spolerer hver dag, men døden kun en.
Er det ægte? Du har mistet kontrollen.
- Hvornår har jeg haft den? - Siden vi mødtes.
- Jeg troede, det var... Et nummer. - Nej, ikke et nummer. En plan.
Mr Holmes!
Vi kan fange den driftigste ubekendte seriemorder i britisk historie.
- Hvad er planen? - Du vil ikke synes om den.
Mr Holmes!
Jeg giver ikke hånd.
- Det må blive et knus. - Det ved jeg.
Åh, Sherlock.
Hvad kan jeg sige, Sherlock? Takket være dig, er vi overalt!
Hvordan fik Culverton overtalt Dem til det?
Han er jo privatdetektiv. Måske tilstod jeg bare.
Kom med.
Det er en helt ny slags morgenknas.
- Vil De tage hatten på? - Det gør han ikke.
Børn får to af deres fem stykker frugt fra morgenstunden.
Sherlock har hjulpet enormt.
- Morgenmad skal være sejt. - Vi går viralt.
- Hvad er sejt, når man er barn? - Hvad går I?
Fare!
- Og værsgo! - Jeg er morder.
I ved, jeg er morder.
Til morgenmad er jeg nemlig dødsulten.
Tak! Fint.
Kom det i en pose. Det kan du sælge på eBay.
Jeg kan lave mere. Når som helst.
Er det gået op for dig, at du er blevet snøret?
Ja.
- For en reklamekampagne. - Genialt, ikke?
Det bedste gemmested. Lige for øjnene af folk.
Culverton vil vide, om De vil tage direkte med på sygehuset?
Sygehuset?
Culverton skal på besøg, og ungerne vil elske at møde jer begge.
- Han har vist lovet dem det. - Ja, fint nok.
Hvis I følger med mig...
Hvad laver vi egentlig? Hvad er meningen?
Jeg havde brug for et knus.
Hvad syntes du, mr Holmes? "Dødsulten"?
- Det er sjovt, fordi det er sandt. - Vi ses på sygehuset.
Du kan få den her igen.
- Få hvad? - Tak for knuset.
Jeg sendte og slettede en sms. Du får nok næppe noget svar.
- Den har en adgangskode. - Som om.
Vi får uendelig meget sjov sammen, ikke sandt?
Nej, ikke uendelig meget.
- Har du brug for en opfrisker? - Det kan vente.
- Er du meget med? - Undskyld?
- Med mr Holmes, i alle hans sager? - Ja, jeg er John Watson.
- Javel. - Dr. Watson?
- Jeg elsker hans blog. - Mener du min blog?
Afhængighed er stopfyldt med højdepunkter.
- Har De det bedre? - Psykedelisk!
Jeg elsker Deres blog.
- Det er min blog. - Ja, det er.
- Er den din? - Ja.
- Skriver du Sherlocks blog? - Ja.
Luften er gået lidt af ballonen. Denne vej.
- Jeg elsker din blog. - Det var så lidt.
Her er han, internetfænomenet! I kender alle Sherlock Holmes.
Og dr. Watson, naturligvis.
Mr Holmes, jeg tænkte... Det gjorde vi vist alle.
- Vil du fortælle om dine sager? - Nej.
- Jo. - Jo! Selvfølgelig.
Kriminalefterforskningens hovedfokus ligger ikke i det opsigtsvækkende, -
- men snarere i ræsonnementets jernkæde, -
- der fra årsag til virkning gradvist afslører løsningen.
Det er det eneste bemærkelsesværdige.
Nu vil jeg præsentere kendsgerningerne og beviserne, som jeg fik dem.
Så skal I forsøge at opklare sagen om "Giftmorderen Blessington".
- Du røbede svaret. - Fem mistænkte.
- En hed Blessington. - Det handler om metoden.
Gift?
Kan du huske Drearcliff House? Et mord og ti mistænkte.
- Ti, ja. - Og de var alle skyldige!
Hvad kaldte du den med mordene i dyrehaven?
"Mord i dyrehaven".
Eller var det sagen om "Den morderiske orangutang"?
Han burde tage hatten på. Ungerne ville elske hatten.
- Flere spørgsmål? - Nej.
- Nej, jamen så... - Mr Holmes?
Hvordan fanger man en seriemorder?
- Som man fanger enhver anden morder. - De fleste mordere dræber bekendte.
Morderen bevæger sig inden for en lille omgangskreds.
Mr Smith, det er måske ikke det mest passende tema for børnene?
Hvor længe har De arbejdet for os, miss Cornish?
I syv år.
Syv år.
Javel.
Seriemordere vælger tilfældige ofre. Det må gøre sagerne sværere.
- Nogle af dem reklamerer med sig selv. - Jaså?
Seriemord er et udtryk for magt og forfængelighed.
En underskrift i menneskelig ødelæggelse.
For at opnå fuld tilfredsstillelse må det ske... for øjnene af folk.
Seriemordere er nemme at profilere. De er ofte sociale udskud.
- Svagt begavede. - Nej, nej, nej.
Du taler om dem, du kender. Dem, du har fanget.
Men du fanger jo kun de allermest uduelige.
Forestil dig, at dronningen ville tage livet af nogle folk.
Hvad ville så ske? Al magten og pengene.
Regeringen danser efter hendes pibe.
Et helt land, hvis formål er at holde hende varm og opfedet.
Vi elsker alle dronningen, og hun ville elske jer.
Jeg kan love jer, at Sherlock Holmes ikke vil anholde dronningen.
Nej da! Ikke Hendes Majestæt.
Penge, magt, berømmelse. Den slags kan gøre én uantastelig.
Gud bevare dronningen! Hun kunne åbne et slagtehus og forlange entre.
- Ingen er uantastelig. - Ingen?
Prøv at se jer. Så forstemte. Kan I ikke holde til en spøg?
Dronningen!
Hvis dronningen var seriemorder, ville jeg vide det først. Så tætte er vi.
Et klapsalve til Sherlock Holmes og dr. Watson.
Kom så! Herligt.
Tusind tak, fordi I kom.
- Hvor skal vi hen? - Til mit yndlingsrum.
Nej, lad os gå herind.
- Har du holdt endnu et møde? - Bare en månedlig påtår.
Tilståelse er godt for sjælefreden. Såfremt man kan slette dem.
- Hvad er TD 12? - En mindehæmmer.
Lykke.
Lykke?
Valgt uvidenhed. Smørelse til verdens hjul.
Vælger nogen af dem at huske?
Nogle fjerner droppet. Nogle har de samme drifter.
Kom, vi spilder tiden.
Ja. Du har 20 minutter igen.
- Hvad? - Jeg sendte en sms fra din mobil.
Chok, følelsesmæssige beslutninger og rejsetiden iberegnet -
- har dit liv, som du kender det, 20 minutter tilbage.
Eller 17,5. Jeg rundede op som virkemiddel.
Vis os endelig dit yndlingsrum.
Det vil give dig mulighed for at sige... farvel.
Følg med.
Spillet er i gang.
Savner du mig stadig?
- Kan I gætte min yndlingsseriemorder? - Bortset fra dig selv?
- H.H. Holmes. Nogen relation? - Ikke så vidt jeg ved.
Du burde undersøge det. Sikke en klodrian.
Alle sammen ud.
Vi er faktisk midt i noget, mr Smith.
- Saheed, ikke sandt? - Jo, Saheed.
- Hvor længe har du arbejdet her? - Fire år.
Fire år! Det godt nok længe, hvad?
Fire år.
Godt, alle sammen.
- Fem minutter? - Kom tilbage om ti.
Saheed? Bank på først.
Hvordan kan du det? Hvorfor har du adgang?
Jeg må være overalt. Hvor som helst.
- Gav de dig nøgler? - Jeg fik dem overrakt.
Ceremonien ligger på YouTube. Indenrigsministeren var til stede.
- Dit yndlingsrum er lighuset. - Hvad synes du?
Hårdt publikum.
Jeg ved nu ikke. Jeg har altid ment, at de er ganske... føjelige.
- Lad være med det. - Hun klarer det.
Hun er død.
H.H. Holmes elskede de døde. Han masseproducerede dem.
Seriemorder. Aktiv under Verdensudstillingen i Chicago.
Han byggede et hotel bare for at slå folk ihjel.
Med rum til at hænge folk, gaskammer, særfremstillede brændeovne.
Ligesom Sweeney Todd. "Uden tærte."
Tåbeligt. Simpelthen tåbeligt.
- Hvorfor det? - Så meget arbejde.
Du anlægger ikke en strand for at gemme en småsten.
Du finder en strand.
Hvis du vil skjule et mord, og tilmed en hel række mord, -
- så har du bare brug for -
- et sygehus.
- For en god ordens skyld: Tilstår du? - Hvad?
Måden du udtrykker dig...
Beklager. Ja...
Mener du, om jeg er seriemorder?
Eller vil jeg skabe forvirring i knolden på dig?
Jeg er glad for at forvirre, og jeg er en smule sær, -
- men der er bare en facade for at sælge morgenknas.
Er jeg er det, han hævder? Er det det, du spørger om?
Ja.
Lad mig spørge dig det følgende:
- Er du virkelig doktor? - Ja, naturligvis.
Nej, altså læge. Ikke doktor i fødder eller medievidenskab?
Jeg er læge.
Mener du det? Jeg spørger virkelig. Er du?
Mener du det helt alvorligt?
Jeg har leget med, men nu er det ikke sjovt længere.
Kig på ham! Kig på ham, "doktor" Watson.
Lad mig uddybe: Der er to mulige forklaringer.
Enten er jeg seriemorder, -
- eller også er Sherlock Holmes skæv som bare pokker.
Paranoide vrangforestillinger om en offentlig person...
Det er ikke mærkeligt eller nyt.
Du bør fortælle din trofaste følgesvend, at du spilder hans tid, -
- fordi du er så høj, at du har mistet virkelighedssansen.
Jeg er ked af det.
Jeg har forregnet mig.
Jeg glemte at tage hensyn til trafikken.
19,5 minut.
Du vil genkende disse fodtrin, fordi der lyder tre og ikke to.
Det tredje stammer fra en stok.
Din datter Faiths stok.
- Hvor er hun her? - Du inviterede hende.
Du sendte hende en sms. Teknisk set var det mig, men det ved hun ikke.
Lad mig se, om jeg husker: "Faith, jeg kan ikke holde det ud.
Jeg har tilstået mine forbrydelser. Tilgiv mig."
Hvad skulle det gøre? Du kender hende ikke.
Det gør jeg da. Jeg tilbragte en hel aften sammen med hende.
Vi spiste fritter. Jeg tror, hun kunne lide mig.
- Du kender ikke Faith. - Jeg ved, du holder meget af hende.
Du inviterede hende til et af dine særlige møder.
Du går op i, hvad hun mener.
Det er imponerende, hvordan du holder masken.
Men nu krakelerer den.
Kendte du til det?
- Hun kom til Baker Street. - Nej.
Nej.
Hun opsøgte mig, fordi hun var bange for sin far.
Det er aldrig sket. Er det endnu en narkohallucination?
- Så du ham tage skalpellen? - Ingen så det.
- Du vidste ikke, hvad der ville ske? - Nej.
Lad os se. Faith, kom herind. Det er din fars yndlingsrum!
Kom og mød hans bedste venner...
Far? Hvad foregår der?
Hvad var det for en sms? Er det endnu en spøg?
Hvem er I?
165 CM, STR. 38, LYS HUD, HØJREHÅNDET, MELLEMBLOND
Hvem fanden er du?
- Du kender vel Sherlock Holmes? - Hold da fast!
Sherlock Holmes. Jeg elsker din blog.
- Du er ikke hende, der kom. - Nej, jeg har aldrig været der.
- Han gjorde det vel ikke uden videre? - Jeg anede intet om skalpellen!
- Jeg er ikke sikker på, at jeg forstår. - Forstår hvad?
Var I ikke gamle venner?
Nej, vi har aldrig mødtes før.
Har vi?
- Sherlock? - Hvem kom til lejligheden?
Det var i hvert fald ikke mig.
- Du ser anderledes ud. - Jeg var der ikke.
- Hvem kom til min lejlighed? - Jeg beklager, mr Holmes...
Jeg har aldrig været i nærheden af din lejlighed.
Sikke noget!
Hvem taler du med?
- Hvilken ven? - Enhver anden.
Åh nej!
Faith! Åh gud...
Sherlock. Er alt i orden? Er du okay?
Pas på, han har en kniv. En skalpel. Jeg så dig tage den fra bordet.
- Det gjorde jeg bestemt ikke. - Kig bag ryggen!
Jeg så dig tage den!
Læg den fra dig, Sherlock!
- Hold op med at grine! - Jeg griner ikke.
- Han griner ikke. - Hold op med at grine!
Du fredsens...
Jeg tænker på, om vi burde have forudset det.
Han skød Charles Magnussen i hovedet. Vi så det komme, men det var skægt.
- Kom ind. - De bør nok se på det her.
Harold Chorley rapporterede tidligere. Mr Smith agter ikke at lægge sag an.
Jeg er fan af Sherlock Holmes. Kæmpefan.
Jeg ved ikke, hvad der skete.
Men jeg havde ikke stået her, hvis det ikke var for dr. Watson.
- Hold op med at grine! - Sherlock!
Hold op! Lige med det samme!
- Får han behandling på dit sygehus? - Det er ikke rigtig mit...
Måske lidt mit. Men jeg kan love jer dette:
Han får den bedst mulige behandling, måske endda på min yndlingsstue.
Culverton Smith tidligere i dag.
Han har ret. Du reddede nok hans liv.
Hvad laver du? Vågn op!
Jeg slog ham, Greg. Jeg slog til.
Er det en leg?
Ingen vold, jeg beder jer.
Tak, dr. Watson. Jeg tror ikke, han udgør nogen fare længere.
- Lad ham være. - Nej, det er okay.
Lad ham gøre, som han vil.
Han er i sin gode ret.
Jeg dræbte hans kone.
Ja, du gjorde.
Hej.
- Hilser du på? - Nej, jeg skal sige farvel.
Han skal nok klare sig.
Han har givet sig selv en hård medfart, men han er sej, så vi må tænke positivt.
- En afskedsgave. - Det var da sødt.
- En stok. - Ja, det var min for længe siden.
Dette er afdeling 73.
Dr. Watson?
Den er til dig.
- Hej, Mycroft. - Der står en bil udenfor.
Han burde have båret hatten.
- Tænker du på Sherlock? - Nej, men det gør du.
Jeg aner din misbilligende mine.
Eftersom jeg er ren indbildning, kan vi kalde det selvforagt.
- Hvor er mrs Hudson? - Hun kommer.
- Hvad laver du? - Køkkenet ligner et narkolaboratorie.
Jeg vil vide, hvorfor Sherlock kørte af sporet.
Er det spioner?
Bruger du spioner på din egen familie? Rydder de op?
Sherlock er en trussel uanset vores forhold.
- Det nævnte du. - Spørg ham.
Hvorfor denne fiksering med Culverton Smith? Det er ikke første gang.
- Det er værre end julemandsfælder. - Spørg ham.
- Samtaler med damer, der ikke findes. - Sidst vi talte i telefon...
Nej, jeg hader samtaler i datid.
Du sagde, at jeres søskendeforhold ikke ændrer på noget.
"Ikke sidste gang og ej heller med Sherlock." Hvem talte du om?
- Dygtig. - Ikke nogen.
- Jeg talte over mig. - Han lyver.
- Du lyver. - Nej, på ingen måde.
Han lyver.
Sherlock er ikke din eneste bror.
- Du har en til, ikke? - Nej.
En hemmelig bror. Er han spærret inde i et tårn?
Mycroft Holmes! Hvad gør disse skrækkelige mennesker i mit hus?
Mrs Hudson, jeg beklager forstyrrelsen.
Min bror har overgået sig selv i sit seneste selvudslettelsesprojekt.
- Jeg prøver at spore årsagen. - Er det, hvad I leder efter?
Hvad der optager ham? Og I har haft indtil nu?
Da vi ikke har uendelige mængder tid, må vi så fortsætte her?
- Du er sandelig sjov! - Mrs Hudson?
Sherlock synes, du er så klog. Han snakker hele tiden om dig.
Han ved, at du er en tåbe, men du er en dygtig læge.
Men han aner ikke, hvor dum du er.
Er Deres tankestrøm løbet løbsk, eller er der en pointe?
Vil I vide, hvad der plager Sherlock? Det er såre simpelt.
Jeg kender hans tankeprocesser bedre end nogen anden, så...
- Sherlock er ikke den tænkende type. - Jo da.
Sherlock bliver styret af følelser. En uopklaret sag? Skyd efter væggen.
Ingen morgenmad? Karatehug på køleskabet.
Ubesvaret spørgsmål? Hvad gør han, når han ikke har svaret?
- Han stikker en kniv i. - Når han ikke har svaret...
Bang! Det ligger der.
Hvis han duede som detektiv, behøvede jeg ikke en ny kaminhylde.
SAVNET MIG?
Hvis I ser dette, betyder det højst sandsynligt, at jeg er død.
Nej. Sluk det nu.
Alle sammen, ud. Hver og en!
Det er mit hus, min ven, og det er hans afdøde kone.
Enhver, der bliver, har bevist, at de ikke ejer anstændighed.
Ud af mit hus, dit usle kryb.
Du har brugt en evighed på at vågne.
Jeg har betragtet dig. Det er betagende på sin vis.
Tag det med ro. Det er okay.
Vi skal ikke forhaste os.
Du er Sherlock Holmes.
Jeg har en sag til dig, Sherlock. Dit livs måske vanskeligste sag.
Når jeg er... borte, hvis jeg er borte -
- skal du gøre noget for mig.
Red John Watson. Red ham, Sherlock.
- Vil du ikke se det senere? - Red ham.
Tro ikke, at en anden vil redde ham. Der er ingen. Det påhviler dig.
Red ham.
Du får brug for hjælp, for du har ikke mennesketække.
Her er et par ting, du bør vide om manden, vi elsker, -
- samt hvad du skal gøre for at redde ham.
Hvordan kom du ind?
Altså kom forbi politimanden? Det kan du vel gætte.
- En hemmelig indgang. - Jeg byggede denne gang.
Jeg fyrede arkitekter og entreprenører, indtil ingen havde et overblik.
Jeg kan snige mig ind og ud når som helst. Når trangen melder sig.
H.H. Holmes.
"Dødsslottet." Gjort ordentligt.
Jeg har et spørgsmål til dig. Hvorfor er du her?
Du slentrede godmodigt ind i min hule og lagde dig for mine fødder.
Hvorfor?
- Du ved godt hvorfor. - Jeg vil høre dig sige det. Sig det.
Jeg vil have, at du skal dræbe mig.
John!
Min bil.
Hvis du øger dosen, bør chokket gøre det af med mig inden for en time.
Så skruer jeg dem ned igen.
Alle vil antage, at det var en teknisk fejl, -
- eller at du opgav ånden.
Du er god til det.
Før vi begynder, fortæl mig, hvordan du har det.
Jeg føler mig bange.
Vær mere konkret. Du får kun denne ene chance.
Jeg er bange for at dø.
Det var det, du ville.
- Jeg har mine grunde. - Men du ønsker ikke at dø?
- Nej. - Godt.
- Lad mig høre dig sige det. - Jeg ønsker ikke at dø.
- En gang til. - Jeg ønsker ikke at dø.
- Alle gode gange tre. - Jeg ønsker ikke at dø.
Jeg vil ikke. Jeg vil ikke dø.
Skønt.
Nu begynder det.
- Jeg tror ikke, han er sikker. - Vi har en mand. Hvad er der sket?
- Et eller andet. Mary efterlod en besked. - Hvad for en besked?
John Watson tager aldrig imod hjælp. Ikke fra nogen.
Aldrig nogensinde, men han afslår heller ikke.
Du må gøre følgende...
Hvorfor gør vi det her? Hvad skylder jeg æren?
Jeg måtte høre din tilståelse og få bekræftet mistanken.
- Hvorfor skal du dø? - Lighuset...
Dit yndlingsrum.
Du taler med de døde. Du lader dem høre dine tilståelser.
Hvad? Hvad mener De? Jeg tror, døren er blokeret.
Har døren låst sig selv igen? Det gør den hele tiden.
Du kan ikke redde John, for det lader han dig ikke.
Han vil ikke lade sig selv blive reddet.
Du er nødt til at få ham til at redde dig.
Hvorfor gør du det?
Hvorfor jeg dræber?
Det handler ikke om had eller hævn.
Jeg er ikke et ondsindet menneske.
Det at dræbe mennesker...
Det gør mig simpelthen -
- usigeligt glad.
Når man ser døde mennesker i film, -
- og det bare er levende mennesker, der ligger stille?
Sådan ser døde mennesker ikke ud.
Døde mennesker ligner genstande.
Jeg kan lide at forvandle mennesker til genstande.
Så kan man eje dem.
Ved du hvad? Jeg begynder at blive utålmodig.
Tag et dybt åndedrag.
Til helvede med dig, Sherlock.
Så dybt du kan komme, så det ser ægte ud.
Mordlyst er en vanskelig afhængighed at håndtere.
Folk indser ikke, at man må knokle. Man skal være varsom.
Men hvis man er rig, berømt eller afholdt, -
- er der utrolig meget, som folk vil vælge at se bort fra.
Der er altid en fortvivlet sjæl på nippet til at forsvinde.
Ingen nærer mistanke om mord, hvis det kunne være noget andet.
Jeg må lægge bånd på mig selv og standse det rette hjerte.
Tag kampen op med en skurk, og sæt dig selv i fare.
Bevar øjenkontakten...
Bevar øjenkontakten, fordi jeg kan lide at se det ske.
Hvis han tror, du behøver ham, så kan jeg love dig...
Så går ilden ud...
Han kommer til undsætning.
- Er De uskadt, mr Holmes? - Hvad gjorde du med ham?
- Jeg hjalp ham! - Hold ham tilbage!
- Jeg hjalp! - Hvad gjorde han?
- Han kvalte mig og gav en overdosis. - Af hvad?
- Saltvandsopløsning. - Hvad snakker du om?
Jeg fik sygeplejersken til at bytte dropposerne om.
- Hun elsker min blog. - Er du okay?
Nej da. Jeg lider af fejlernæring, dobbelt nyresvigt og har været høj i ugevis.
Hvad er du for en læge?
Jeg fik da tilståelsen.
Jeg mindes ikke nogen tilståelse. Hvad skulle jeg have tilstået?
- Du kan lytte til den senere. - Der er ingen.
Mr Holmes, jeg ved ikke, om det har nogen betydning...
Vi fandt tre mulige lydoptagere i dine frakkelommer.
Dine ejendele blev gennemsøgt. Beklager.
Tallet tre må være beroligende. Folk giver altid op efter tre.
Hvad?
- Din nar. - Ja.
- Din kolossale nar. - Jeg hørte dig første gang.
- Hvordan åbner man den? - Skru på håndtaget.
- For to uger siden? - Tre.
- Er jeg så forudsigelig? - Nej.
Jeg er bare en nar.
Sært... Hvem skulle have troet, at det var så rart at tilstå.
Jeg burde have gjort det for længe siden.
Vi fortsætter i morgen.
Vi kan godt klø på. Jeg er ikke træt.
- Der er masser mere. - I morgen.
Jeg bliver så berømt nu.
Du er allerede berømt.
Ja, men nu kan jeg slå igennem i USA.
Jeg havde adskillige andre nødløsninger.
Problemet var, at jeg ikke kunne huske dem.
Jeg var ikke forberedt på, at mødet med datteren var en hallucination.
Han smadrede sig selv på stoffer, så du ville have noget lægeagtigt at lave.
Det med datteren plager mig. Hun virkede ægte.
Hun gav mig enestående oplysninger.
- Men hun var her aldrig? - Tankevækkende, ikke?
Jeg har tænkt, at hvis man kunne tilgå alle verdens datastrømme, -
- så ville det være muligt at udlede stort set hvad som helst.
Du opdigtede en magisk dame, der fortalte nye detaljer?
Den lyder god nok, men jeg er næppe uhildet.
Måske åbnede stofferne visse døre i mit sind.
- Jeg er fascineret. - Det ved jeg.
Derfor holder vi dig fra godterne.
Jeg troede bare, at vi hyggede os.
- Molly er her om 20 minutter. - Jeg klarer nok 20 minutter uden opsyn.
Hvis du er sikker...
John, bliv! Snak!
- Beklager, men du ved... Rosie. - Ja, naturligvis. Rosie.
Opklar en forbrydelse. Giv ham hatten på.
- Klarer du de 20 minutter? - Ja. Jeg tænkte ikke på Rosie.
- Jeg burde komme og se hende. - Ja.
Han bør bære hatten som en hyldest til mig.
Optagelserne er nok ikke egnede til påkendelse.
De kan blive forkastet som fremprovokation, men han har tilstået.
- Det er godt. - Ja.
Er du okay?
Nej. Det kommer jeg aldrig til at være.
Det må vi bare se i øjnene.
Det er, hvad det er. Og det er noget lort.
Du er bedre end det, John.
Du dræbte ikke Mary. Mary døde, da hun reddede dit liv.
Ingen tvang hende til det. Hun lod sig ikke herse med.
Du dræbte hende i hvert fald ikke.
Ved at redde mit liv tilskrev hun det en værdi.
Det er en valuta, som jeg ikke forstår at veksle.
Det er, hvad det er.
- Vi ses i morgen mellem kl. 18 og 22. - Jeg glæder mig.
- Den lyd er en beskedtone. - Hvad var det?
Hvad var hvad?
Det var Irene Adlers tone. Hende den skøre.
- Den lyd. - Hvilken lyd?
Men hun er da død.
Hun er sikkert ikke død. Han reddede hende garanteret.
Snobben kan lide en domina. Det skorter ikke på klicheerne.
- John?
- Jeg vil fremlægge en udledning. - Fint.
Hvis jeg har ret, skal du være ærlig og sige det.
Men beskedtoner kan blive knyttet til tilfældige kontakter...
Tillykke med fødselsdagen.
Tak, John, det var sødt af dig.
- Jeg har aldrig kendt din fødselsdag. - Men det gør du nu.
- Skal vi ikke snakke om det? - Om hvad?
- Hvordan virker det? - Hvad?
Du og Kvinden. Mødes I på i skjul på en pub?
- Hede nætter i High Wycombe? - Gudbevares... Jeg svarer ikke.
Hvorfor ikke? Dit forbandede fjog!
Hun venter derude, hun kan lide dig, og hun er i live.
Har du noget begreb om, hvor heldig du er?
Ja, hun er en galning og sindssygt farlig. Selvfølgelig faldt du for en sociopat.
- Men hun er... - Hvad?
- Svar hende. - Hvorfor?
High Wycombe er mere lovende, end du begriber.
Jeg fangede en tredobbelt giftmorder der.
Som du ved: Romantiske affærer er berigende for andre -
- og ville gøre dig hel.
Send en sms. Ring. Mens du har chancen, for den varer ikke evigt.
Den forsvinder, før du ved af det.
- Hun fejlbedømte mig. - Mary? Hvordan?
Hun troede, at hvis du udsatte dig selv for fare, ville jeg redde dig.
Men det gjorde jeg ikke. Ikke før hun sagde det.
Det går du glip af. Hun lærte mig at være den mand, hun troede jeg var.
Jeg har mødt mange folk, men skaffet få venner, og jeg ved...
Jeg var hende utro.
Ingen rappe svar? Jeg var dig utro, Mary.
Der var en kvinde på bussen.
Jeg havde en tusindfryd i håret, efter jeg legede med Rosie.
Pigen hun smilede til mig.
Det var blot et smil.
Vi sms'ede i ét væk. Hvor tit? Hver gang du forlod rummet.
Når du ammede vores datter. Når du stoppede hendes gråd.
Det var ikke andet end det.
Bare sms'er.
Men jeg ønskede mere.
Ved du hvad? Det gør jeg stadig.
Jeg er ikke den mand, du troede. Jeg kunne aldrig blive ham.
Men det er pointen.
Det er hele pointen.
Den mand, du troede, jeg var -
- er den mand, jeg ønsker at blive.
Godt så.
John Watson.
Kom for helvede i sving.
- Det er okay. - Nej, det er ej.
Nej.
Men det er, hvad det er.
Molly skal mødes med os til kage. Du fylder år, og så spiser man kage.
- Sukkerchok er vel også en slags rus. - Opfør dig ordentligt.
Jeg ved godt, at det ikke rager mig, men...
Det var bare sms'er.
Folk sms'er. Selv mig. Til hende. Kvinden.
Dårlig ide. Jeg burde ikke, men nogle gange...
Det er ingen rar tanke, men det slår mig af og til, at vi alle bare er mennesker.
- Selv dig? - Nej.
Selv dig.
- Kage? - Kage.
Hvad er der? Hvad er der galt?
- Seriøst? - Sherlock Holmes går med hatten.
Ikke sandt, Mary?
- Du virker mere ovenpå, John. - Ja, det er jeg. Jeg tror jeg.
Ikke hele tiden og uafladeligt, men... du ved.
- Det er, hvad det er? - Ja.
- Og Rosie? - Smuk. Perfekt.
Mageløs i sammenligning med alle andre børn.
Det er en videnskabelig kendsgerning.
- Og Sherlock Holmes? - Normal.
- Ud! - Min kone er besat af Djævlen.
- Hun er i ledtog med Satan. - Kedeligt. Skrid.
- Jeg er ikke i ledtog med Satan. - Måske bør De overveje det.
- Hvad med hans bror? - Mycroft har det fint.
- Ferie? Så ses vi ikke i en uges tid. - Jeg holder mig hjemme.
- Medmindre hun ringer. - Premierministeren?
- Værsgo. Mit nummer. - Det har jeg allerede.
- Mit privatnummer. - Hvorfor skal jeg have det?
Det ved jeg ikke. Måske kan vi tage en drink.
- Hvilken slags? - Det bestemmer du.
Ring til mig.
Men "normal" og "fint" er relativt, hvad angår Sherlock og Mycroft.
Tydeligvis.
Hun var ægte.
Jeg tænkte ikke på Mycroft, men den anden.
- Hvem? - Den hemmelige.
Det var bare noget, jeg sagde...
- Det fortalte jeg ikke. - Det må du have gjort.
- Det gjorde jeg ikke. - Måske kom det fra Sherlock.
Du har mødt Sherlock en gang, da han var pilskæv.
Nej, jeg har mødt ham før.
- Hvornår? - Vi tilbragte en aften sammen.
Det var hyggeligt. Vi spiste pomfritter.
"Du er ikke, som jeg forventede, mr Holmes."
"Du er... flinkere."
Culverton gav mig Faiths note. Vi mødtes gennem en fælles ven.
Fortalte Sherlock dig nogensinde om papiret?
Jeg tilføjede ekstra ledetråde til Sherlock. Han var ganske dygtig.
Men han fangede ikke den store.
SAVNET MIG?
Han har dog fremragende smag i pomfritter.
Hvad er det? Det er blomsten, jeg havde på i bussen.
Du så rigtig nuttet ud.
Men...
"Du har jo så pæne øjne."
Det er utroligt, hvor tit mænd ikke ser på ens ansigt.
Du kan skjule dig bag et sexet smil eller en spadserestok...
Eller spille psykolog, der snakker om dig ustandseligt.
Gå ikke. Den rigtige psykolog vil næppe have blod på gulvet.
Nej, vent. Det er okay. Hun ligger i en sæk i tørreskabet.
- Hvem er du? - Giver det ikke sig selv?
Har du ikke gættet det?
- Jeg hedder Eurus. - Eurus?
Dumt navn, ikke? Det er græsk og betyder "østenvinden".
Mine forældre havde en forkærlighed for dumme navne såsom Eurus.
Eller Mycroft. Eller Sherlock.
Se ham lige. Faldt det dig aldrig ind, at Sherlocks "hemmelige bror" -
- kunne være hans hemmelige søster?
Nej?
Han fortrækker en spøjs mine.
Jeg tror, jeg stikker hul i det.
Tekster af: Mathias Hedetoft